"Fee, fi, fo, fum... Jeg kan lugte blodet af en englænder..."
Vi er fremme ved huset. Vi skal have alarmen nulstillet.
Modtaget, overbetjent.
Vi tjekker uden for huset.
Jeg ringer til alarmselskabet nu.
Det er et indbrud. Vi ved ikke, om der er mistænkte derinde.
- Vi går ind i huset. - Sig til, hvis I får brug for andet.
Åh, jeg kender det navn. Han er statsdommer.
Ikke længere. Vi har et mord under skærpende omstændigheder.
Ofret er statsembedsmand, dommer Logan Patterson.
- Modtaget, overbetjent. - Det ligner et indbrud, der gik galt.
Det er en skam, han skulle dø sådan. Han var en dygtig dommer.
Hvornår gik I ind i huset?
Klokken 22.22. Alarmen ringede 22.13.
Det giver os et godt bud på dødsøjeblikket.
- Nogen vidner? - Ingen har meldt sig.
Vi har talt med naboerne og genboen. Ingen hørte noget.
Hvad med kone og børn? Boede han sammen med nogen?
Dommeren boede alene. Hans kone døde for tre år siden. Ingen børn.
Vi fandt en pistol på gulvet her. Vi har ikke rørt den.
En Walther.32.
Vi tjekkede løbenummeret. Den tilhører dommeren.
Han købte den i 1995, og han havde tilladelse.
- Fandt I nogen patronhylstre? - Ét. Under stolen.
- Han affyrede i det mindste et skud. - Fandt I kuglen?
Ingenting i væggene eller loftet.
- Vinduerne er intakte. - Morderen blev måske ramt.
- Noget blodspor? - Alt blodet er omkring dommeren.
Hvis morderen blev skudt, trænger han til lægehjælp.
Lad os efterlyse ham på alle hospitaler og klinikker.
Og pres stikkerne for kirurger, som arbejder uofficielt.
Det klarer jeg.
Utroligt. Det her vil gøre mange mennesker vrede.
De var mere end bare tilfældig vold.
Der er lettere måder at dræbe på end en hammer ned i halsen.
Patterson var en af de bedste dommere, vi havde.
Jeg har arbejdet på mange sager, der endte i hans retssal.
Han beklædte embedet i over 30 år.
Vi har bedt om alle dommerens sagsmapper.
Begynd med de seneste. Se, om han blev udsat for trusler.
Han fik mange fjender i løbet af årene.
Vi fandt et fingeraftryk på hammeren.
Find ud af, hvem det tilhører.
- Hvad så? - Intet at skrive hjem om endnu.
Vi krydstjekker dommerens sager og nyligt prøveløsladte.
Indtil videre har vi tre prøveløsladte de sidste seks måneder.
Lester Cambridge, løsladt fra Powder River,
Scott Teller, løsladt fra Santiam for seks uger siden,
og Jamal Shutter, som lige er kommet ud fra Eastern.
- Er nogen af dem i Portland? - Alle tre.
Nick checker deres alibier.
Griffin.
Jeg sidder ved computeren. Send det til mig. Tak.
Vi har identificeret fingeraftrykket fra dommerens hus. Det er én fra flåden.
- En af de prøveløsladte? - Nej.
En Vince Chilton. Han har rene papirer.
Se, om du kan finde et kørekort.
Han fornyede det for to måneder siden og har adresse her i Portland.
Lad os komme af sted.
Kom, kom, kom!
Portland politi! Kom, kom, kom!
Køkken, afsikret!
Soveværelse, afsikret!
Alt i orden.
Alt i orden. Vi har afsikret huset, men der er et lig derinde.
Hold da op.
Vince Chilton?
Det ser sådan ud.
Hvilken hånd stammer fingeraftrykket fra?
Den, han mangler.
Morderen havde brug for en hjælpende hånd og fik den af Chilton.
Han ville have, at vi fandt ham.
Morderen har forbindelse til dem begge to.
Et kvindeur. Med bagsiden opad.
Det ser gammelt ud. Måske er det antikt.
Chilton ville næppe være interesseret i gamle kvindeure.
Der står, "Til Mary. Kærligst, mor." Det er bestemt ikke Chiltons.
- Vi er nødt til at finde Mary. - Bare Mary ikke er indblandet.
- Måske kan vi spore uret. - Nick kender en urmager.
- Det er frygtelig tidligt. - Kan du spore et antikt ur?
Øj! Du ringer rent faktisk angående det, jeg lever af.
- Måske skal du betale for det. - Vi fandt et på en myrdet person.
Min makker og jeg kommer forbi.
Jeg har forstået. Vær cool. Tag bukser på.
Godmorgen. Tja, knap så god, hvis der var nogen, der døde.
Men kom indenfor.
- Tak for hjælpen. - Det er så lidt.
Jeg hjælper gerne politiet, når jeg kan.
Her er uret, der skal spores.
Et gammelt Lusina. Fornemt.
Jeg er nødt til at åbne det og tjekke et par detaljer. Må jeg...
Retsteknikerne har givet tilladelse. Værsgo.
Okay.
Valjoux urværk, 72 C helt præcist.
Trippelkalender.
Det er den rene skønhed.
Prøv at se her. Trippelmekanik.
Ugedag, dato og måned for lægfolk. Det er sikkert fra trediverne.
- Hvad med indgraveringen? - Professionel.
Gravøren kan være hvem som helst, når som helst, hvor som helst.
- Åh, hvor tragisk. - Hvad?
En eller anden nar har puttet lim i urværket.
Uret et ødelagt. Jeg er grædefærdig.
- Hvorfor gøre det? - For at stoppe uret.
Måske for at stoppe det på et bestemt tidspunkt.
Det ville lim helt klart garantere.
KI. 10.15 den 11. marts.
Kan du finde frem til ejeren?
Det originale værknummer, måske. Eller et servicemærke.
Jeg forhører mig. Servicøren vil kunne huske det.
- Hvor lang tid tager det? - Et par minutter.
Der er kaffe i køkkenet. Tag bare selv. Nick, du ved, hvor den er.
Fra dengang I begge to ransagede huset.
Husker du det? For enden ad gangen.
Ja, det kan jeg godt huske.
Det er ude i køkkenet.
- Han er lidt sær, ikke? - Han lever af at reparere ure.
Hvor mon han har kaffekopperne?
Tror du, den 11. marts har noget at gøre med Vince Chilton?
- Måske. Eller dommeren. - Hvad med Mary?
Måske er den 11. marts forbindelsen mellem dem alle tre.
Måske alle fire, inklusive morderen. Men den 11. marts i hvilket år?
Måske er der tale om en dyrekreds-morder.
Hør, jeg har faktisk noget her.
Det viser sig, at uret blev købt i 1933 af en Steven Armstrong.
Han gav det til sin kone i bryllupsgave. Hun...
- 1933? Hvem ejer det nu? - Jeg har hele historien.
Godt, men vi vil vide, hvem der ejer det nu.
Nå, nu forstår jeg. Okay. Bare kendsgerningerne, ikke?
Uret blev sidst serviceret her i Portland
for to måneder siden for en Mary Robinson.
- Mary Robinson? - Kender du hende?
Ja, hvis det er den samme Mary Robinson.
Vicestatsadvokat. Pensioneret for et år siden.
Vi arbejdede på mange sager sammen.
Jeg bryder mig ikke om det her.
- Tak. - Når som helst.
Kom så.
- Fandt I hende? - Vi fandt hendes lig.
Morderen skar hendes tunge ud og lagde den på vægtskålen.
Hvad er beskeden denne gang? Retfærdighedens vægtskåle?
Nej.
Hun er beskeden.
Mary Robinson selv.
Jeg ved, hvem morderen er.
Det var et tredobbelt mord for fem år siden.
Jack Lambert, hans kone og 7-årige datter blev bortført,
bragt til et nedlagt stenbrud uden for Tigard og tortureret i to dage.
Jeg glemmer aldrig den sag. Oleg Stark var lejemorder.
Han var mistænkt for mord i Illinois, Kansas og Colorado.
Denne gang var det personligt.
Jack Lambert var en af Starks kollegaer,
som vidste, at Stark forlangte betaling i guld.
Jack fandt ud af, hvor Stark gemte guldet, og stjal det.
Det var et hævnmord. Det er derfor, han blev sjusket. Han var vred.
Alle de andre ofre var han skide ligeglad med.
Stark efterlod en guldmønt. Den viste mig, at det var ham.
Han blev stillet for retten i Portland, men idømt fængsel i Pelican Bay.
- Hvordan slap han ud? - Stark flygtede for 24 timer siden.
Under en overflytning brækkede han lægens ben og lagde to vagter i koma.
Hvorfor vidste vi ikke, at Stark var flygtet?
Nyheden nåede Californiens statsagentur først.
Da de udbredte den, var han væk for længst.
Det her er fra Starks lægejournal.
"Indsatte udviser tegn på medfødt analgesi,
som døver nervespidserne og gør det svært at føle smerte.
"Og Starks knoglestruktur synes at være abnormt tæt."
Det gør ham meget ubehagelig at have med at gøre.
Hvad er Starks forbindelse til Patterson, Chilton og Mary Robinson?
Dommeren ledte retssagen. Mary Robinson forfulgte sagen.
Vince Chilton var den nævningeordfører, som rakte afgørelsen til dommeren.
Husker du tidspunktet på uret? 10.15 den 11. marts.
Det er det øjeblik, hvor Stark blev idømt 300 års fængsel.
Jeg så først sammenhængen, da jeg så Mary Robinsons lig.
Det var dig, som anholdt ham, så du er den næste på listen.
- Jeg får det svin ned med nakken. - Nej, du lader os beskytte dig.
- Jeg flygter ikke. - Han har allerede dræbt tre personer.
- Han har dræbt mange flere end dem. - Vi kan ikke risikere det.
Jeg forstår, du vil have ram på ham. Men det er min beslutning, ikke din.
Stark havde travlt, da han flygtede.
Vi må tjekke alle biltyverier, overfald og indbrud
herfra og helt til statsgrænsen.
Så kom i gang.
Manden er blevet skudt tre gange og stukket to gange.
Ja, jeg ved det godt.
Hank, chefen gør bare det rigtige i hans øjne.
Det er ikke det rigtige i mine.
Giv os 24 timer. Overlad det til os.
Jeg tror, jeg har det, som I leder efter.
En 68-årig mand meldte sin bil stjålet
fra en rasteplads på hovedvej l-5 tæt på Californiens grænse.
Tyven, der matcher Starks signalement, kørte sin vej
i hans blå Cadillac Coupe de Ville, indregistrering 8-0-7-l-H-O.
Hvis bilen er i Portland, så finder vi den.
Gamle dame!
- Hvad vil du? - Hjælpe dig over gaden.
Tak, unge mand. Det er sødt af dig.
Lad os gå.
Hvad ved du om Stark?
- Hvad mener du? - Hvor kommer han fra?
Har han nogen familie? Måske kan vi komme ham i forkøbet.
Det var sært. Han lod ikke til at stamme fra noget sted.
Ingen fødselsattest. Ingen registreret familie.
Det er, som om han bare faldt ned fra himlen.
Vi fandt Cadillacen, eller de sørgelige rester.
Sprængt i luften på en parkeringsplads
over for parken ved 20. gade og Belmont.
Lige et øjeblik. Er det ikke tæt på din gamle bopæl?
Jeg boede én gade derfra, da jeg arbejdede på sagen.
Så det må være min øjenåbner.
Hank, du skal ikke nogen steder.
Det sikreste sted for dig lige nu er her på stationen.
Lad os komme af sted.
- Nogen vidner? - Ja, både her og ovre i parken.
Ingen havde noget at fortælle.
Har I konstateret årsagen?
Det er tydeligvis gjort med vilje. Ingen forsøg på at skjule det.
Han åbnede benzindækslet, stak noget i hullet,
strøg en tændstik og gik sin vej.
Nummerpladen stemmer. Det er den Cadillac, der blev stjålet.
Så er det Stark. Tak.
- Sig til, hvis I mangler noget. - Ja ja.
Medfødt analgesi. Abnormt tætte knogler.
Siegbarste Gift
Skat?
Juliette?
Hvor er du?
På vej hjem med frisk ravioli. Hvor er du?
- Jeg står i køkkenet. - Godt. Kog vandet på komfuret.
Det skal jeg nok.
Forbandede vaskebjørne.
Hvor er han?
Grimm.
Nick!
Løb! Løb!
Nick.
Ring til Hank. Du skal ringe til Hank.
Han har tre trykkede ribben og en forvreden skulder
foruden en mindre hjernerystelse.
Men ingen benbrud. Han er meget heldig.
Tak.
Jeg sætter vagter her og uden for jeres hus døgnet rundt.
Og du bliver eskorteret hjem.
Manden kommer ikke i nærheden af dig. Jeg lover det.
- Ved du, hvem der gjorde det? - Ja.
Jeg har sat alle betjente i byen til at lede efter ham.
Tro mig. Kan kommer til at bøde.
Juliette.
- Hej. - Hej.
- Hvor er min ravioli? - Jeg spildte vandet.
Ja, du gjorde så.
Du reddede sikkert mit liv.
Undskyld.
- Det er ikke din skyld. - Jo, Juliette. Det er det.
Det skete i vores hjem.
Sammen med dig.
Jeg klarer mig, og huset bliver fint igen.
Nick, du skal hvile dig.
Jeg elsker dig så højt.
Jeg elsker også dig.
Få nu sovet. Jeg kommer igen i morgen tidlig.
Godt, du ringede. Jeg har fundet ud af en masse mere om uret.
Ja, det var...
Hvad?
Skal jeg blive herinde hos dig?
Nej, jeg klarer mig. Jeg har meget at tage mig til.
Nå, men vi er lige udenfor. Vi har to vogne.
En på hver gade. Vi dækker alle indgange.
Godnat.
Løb!
Stark overfaldt Nick i hans hus.
Han må have fulgt efter ham, da han havde sprængt bilen i luften.
Han ventede nok på mig. Jeg kom ikke, så han tog min makker.
Ja, det tror vi også.
- Var Juliette der? - Ja, noget af tiden.
Og det var godt. Hvis ikke hun var kommet hjem... Hvem ved?
- Er hun okay? - Hun kom ikke til skade.
Det lede svin.
- Hank. - Jeg vil hen og besøge Nick.
Han skal nok klare sig. Du kan ikke hjælpe ham lige nu.
Jeg bliver ikke her. Det her er mit ansvar.
Mine mænds sikkerhed er mit ansvar.
Jeg vil også have ram på Stark, men jeg vil ikke miste en mand til.
Han stopper ikke, før han får mig.
Ingen andre kommer til skade, hvis jeg gør det alene.
- Hvad hvis han tror, du er alene? - Hvad mener du?
- En fælde med dig som lokkedue. - Hvordan?
Vejspærringer, sømmåtter, SWAT. Vi vælger et sted, vi kan kontrollere.
Ridge Crest-passet. Tosporet vej, et spor ind, et spor ud. Det er muligt.
Men jeg skal have ham derhen.
Stark angreb ikke Nick for at dræbe ham, men for at lokke dig ud af busken.
- Han ved, du vil besøge ham. - Okay.
Så lader vi ham tro, at det har virket.
Som sagt, tager jeg hen for at besøge Nick.
Hvor er han?
Jeg ved ikke, hvad du drømte om, men det var ikke noget godt.
- Hvem gjorde det her ved dig? - Han var stor.
Han har en sjælden genetisk sygdom, som døver nerverne,
og abnormt tætte knogler.
Siegbarste.
En simpel trold.
- Har du set en her i Portland? - Ja.
Jeg fik lige en knude i maven. Siegbarster er de værste.
De er heldigvis meget sjældne, men hvis du skulle møde én...
Nå, men det har du allerede.
- Har du haft med én at gøre? - Ja. Som dreng.
Men ikke direkte. Han angreb en nabo to døre længere henne.
Deres søn Freddy og jeg var venner.
Han bankede Freddys far ihjel i hans egen garage
og brugte hans værktøj til at...
- Tro mig. Det er heldigt, du er i live. - Han er ude efter Hank.
- Hank? Hvorfor? - Han satte ham i fængsel.
Ja, det ville være nok.
De bærer nag indtil døden, og det er som regel din død.
- Jeg er nødt til at stoppe ham. - Held og lykke med det.
Han har allerede fået dig på hospital. Siegbarster er svære at dræbe.
De har tætte knogler, tyk hud og armsved, der kan stoppe et tog.
- De er ikke udødelige. - Nej.
Men for at nedlægge én af dem
skal du ind på livet af den og gøre det, før den giver dig en på bærret.
Medmindre du har Siegbarste-gift.
- Hvad? - Gift.
Det er et tysk ord, som jeg altid har studset over ved juletid.
Men det er meget sjældent.
Man kunne lede hele livet uden at finde noget.
Det vokser på nordsiden af træerne lige under trægrænsen i Rumænien.
Jeg har noget.
- Hvilken medicin har de givet dig? - Fra min tante.
- Hvad gør det? - Det forkalker deres knogler.
På en måde knuser man trolden indefra.
- Kunsten er at få giften i dem. - Jeg tror godt, jeg ved hvordan.
Der er en riffel.
Den er skabt til det.
Du må hente den for mig.
Okay.
Sagde han lidt usikkert.
Der er en campingvogn.
Hold da op.
Far?
Jeg sværger ved Gud, at jeg gør det rigtige.
Okay.
Hvor er det?
Siegbarste.
Det var ikke den.
Heller ikke den.
Siegbarste Gift
Der er du.
Det bliver hos mig et stykke tid.
Et stort skab.
Det her er... overvældende.
Det her er fuldstændig vildt.
Det kalder jeg en stor riffel.
Stor riffel, store kugler.
Jeg ved ikke engang, hvor jeg skal begynde.
Du kan fortælle mig, hvad fanden du laver her.
- Du skulle være bag lås og slå. - Det gik ikke.
Hvordan har du det?
Jeg ville have det meget bedre, hvis du var på stationen.
Bare rolig. Vi fanger Stark.
- Hvordan? - Med en lokkedue.
- Jeg ved, hvordan vi kan tage ham. - Chefen har allerede en plan.
Jeg skal lede Stark ud til en vejspærring på Ridge Crest.
Hele styrken venter på ham, og så er det gjort. Enkelt.
Hank, hør nu her.
Den her mand...
Han er ikke normal.
Jeg ved, hvad jeg har med at gøre.
Men der er noget, du ikke ved.
Jeg gjorde noget under Starks retssag.
Han havde en god advokat.
Nævningene skulle bare have begrundet tvivl,
så var det monster blevet løsladt.
Jeg fulgte op på et spor,
et overvågningsbånd fra en fastfood-biks i den anden ende af byen.
Fyren lignede Stark nok til måske at give ham et alibi.
Det var falsk.
Stark havde selv plantet ham der.
Hvis en nævning mente, at det var Stark, så var sagen blevet smidt ud.
Jeg kunne ikke lade det ske.
- Det kunne Mary Robinson heller ikke. - Og du mistede båndet.
På en eller anden måde blev det forlagt på vej til statsadvokatens kontor.
Ingen af os har bragt det på tale.
Men nu ved du det også.
Jeg er den sidste, Stark bebrejder. Jeg afslutter det, hvor det begyndte.
Så tager du ud til stenbruddet i stedet for Ridge Crest.
Ingen andre kommer til skade.
Så hvis nogen spørger, kan du sige, at du prøvede at stoppe mig.
Hank.
Hej, Nick. Ro på, mand.
Ja, jeg kommer med riflen nu.
Hvad mener du med, at Hank forlader hospitalet?
Nå, ja. Hank forlader hospitalet.
Han er på vej hen til sin bil.
Skal jeg give ham riflen? Ved han noget om den?
Hvis ikke han ved noget om den...
Han er allerede kørt. Hvordan skal jeg give ham riflen nu?
All right. Jeg skal gøre mit bedste.
Hvad skal jeg nu gøre?
Stark! Du er anholdt!
Hænderne bag hovedet. Læg dig ned på jorden.
Alle tiders sted, du har valgt. Det vækker mange gode minder.
Hold kæft og læg dig ned!
Hører du mig?
For pokker.
Du skylder mig fem år!
Jeg siger det en sidste gang. Ned på jorden!
Lad os få det overstået.
Bliv, hvor du er.
Bliv, hvor du er!
For pokker.
Kom nu.
Hold da op. Okay, så smutter jeg.
Nu smutter jeg.
Det er kriminalbetjent Griffin.
Jeg vil melde en skudepisode.
Så er det gjort.
Hank er okay.
Mig? Jeg overlever.
Jep. Vi ses.
Stark er død.
- Dræbte du ham? - Nogen gjorde, men ikke mig.
Hvem?
Gid jeg vidste det.
Jeg skylder ham en tjeneste.
Jeg er glad for, du er okay.
I lige måde.
Det er et held, at du lever.
Efter sådan et nummer. Jeg burde tage dit skilt.
Hvis du vil have det, så værsgo.
Jeg vil hellere have, at du går rundt med det.
Jeg ville også Stark til livs, men sådan fungerer kriminalpolitiet ikke.
Alle byens betjente havde samme ret til at være der, som du havde.
Okay. Jeg har forstået.
Du er en god kriminalbetjent,
men du er meget bedre, når alle arbejder sammen.
Her ser du de kugler, som vi trak ud af Starks lig.
lfølge ballistikken,
en.577 og to.600 kaliber Nitro Express riffelkugler,
lavet i England for over 100 år siden.
- Hvilken slags riffel er det? - Treløbet.
Meget sjælden. Oftest fremstillet til kongefamiliens afrikanske safarier.
Almindeligt kendt som en elefantriffel.
Hvem fanden ville have sådan en riffel?
Det er noget, som jeg meget gerne vil vide.